![](/_ipx/_/img/tutorial-header-lg.png)
Про захворювання Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний)
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): визначення
![](https://api.compendium.com.ua/wp/wp-content/uploads/2024/05/0787070878078780-300x240.jpg)
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний) (синонім синдром Батлера — Олбрайта) — це рідкісне хронічне захворювання, яке характеризується порушенням секреції іонів водню (протонів — Н+) у дистальних ниркових канальцях, що призводить до розвитку системного (гіперхлоремічного) ацидозу.
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): етіологія
У таблиці наведені причини розвитку ниркового тубулярного ацидозу I типу (дистального) (Dharmarajan L., Ammar H., 2017; Weiner S.M., 2018).
Аутоімунні захворювання (найчастіша причина у дорослих): |
|
Первинні генетичні причини: |
— хлоридно-бікарбонатний обмінник; — субодиничні білки протонного «насоса». |
Різні генетичні захворювання: |
|
Нефрокальциноз: |
|
Захворювання нирок з ураженням канальців та/або інтерстицію: |
|
Захворювання, які супроводжуються станом гіпергамаглобулінемії: |
|
Дія лікарських засобів і хімічних речовин: |
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): патофізіологія
У дистальних ниркових канальцях відбувається продукція нових іонів бікарбонату під впливом альдостерону. Унаслідок пошкодження альфа-інтеркальованих клітин дистальних ниркових канальців порушується продукція нових іонів бікарбонату та, відповідно, протонів. Підвищується значення водневого показника (pH) сечі через неможливість екскреції протонів та утворення кислої сечі в дистальних ниркових канальцях, навіть за наявності у пацієнта метаболічного ацидозу. Зазначений процес є взаємопов’язаним із гіпокаліємією, яка спричинена порушенням роботи H+/K+-АТФази.
Інші механізми ниркового тубулярного ацидозу I типу включають зниження функції H+-АТФази; збільшення зворотнього току протонів із ниркових канальців, яке фіксується при токсичній дії амфотерицину B; зниження реабсорбції натрію внаслідок ушкодження альфа-інтеркальованих клітин дистальних ниркових канальців, що, зі свого боку, викликає зниження екскреції протонів та іонів калію.
Тому в разі порушення реабсорбції натрію, яке найчастіше діагностують при обструктивній уропатії або серповидноклітинній анемії, можливим є розвиток гіперкаліємії (Mustaqeem R., Arif A., 2024).
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): клінічна картина
![](https://api.compendium.com.ua/wp/wp-content/uploads/2024/05/70987870890900-300x240.jpg)
Клінічними проявами ниркового тубулярного ацидозу I типу є рахіт, затримка росту, остеомаляція в разі наявності метаболічного ацидозу у пацієнта.
У хворих із нирковим тубулярним ацидозом I типу діагностують наявність гіперкальціурії, гіпоцитратурії та підвищення водневого показника сечі (pH >5,5).
Зазначені вище зміни сечі призводять до розвитку нефрокальцинозу, у разі наявності якого формуються конкременти з фосфату кальцію, а також відмічаються рецидивні інфекції нирок та сечовивідних шляхів.
Унаслідок нефрокальцинозу у пацієнта можливим є розвиток термінальної стадії хронічної хвороби нирок (ХХН).
Наявність у пацієнта гіпокаліємії може стати причиною м’язової слабкості та розвитку різних видів аритмій серця (Sarma A., 2018).
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): діагностика
Лікарю слід підозрювати нирковий тубулярний ацидоз у будь-якого пацієнта з метаболічним ацидозом, наявність якого неможливо пояснити іншими причинами, з нормальним аніонним проміжком (гіперхлоремічним) у плазмі крові, який розраховують за будь-якою з наведених нижче формул:
- Na+– (Cl⁻+ HCO₃⁻)
або
- Na++ K+– (Cl⁻ + HCO₃⁻)
Нормальне значення аніонного проміжку у плазмі крові становить 8–12 мекв/л або ммоль/л у разі розрахунку без урахування калію. Якщо при розрахунку враховують калій, нормальний діапазон значень становить 12–16 мекв/л або ммоль/л.
При нирковому тубулярному ацидозі I типу концентрація бікарбонату в плазмі крові становить ≤10–20 мекв/л або ммоль/л.
При нирковому тубулярному ацидозі I типу діагностують зниження рівня калію в плазмі крові.
При нирковому тубулярному ацидозі I типу концентрації азоту сечовини в плазмі крові та креатиніну зазвичай знаходяться в межах норми. Їх визначення дозволяє виключити ниркову недостатність як причину ацидозу.
При нирковому тубулярному ацидозі I типу значення pH сечі становить >5,5.
При нирковому тубулярному ацидозі I типу також проводять посів сечі для визначення наявності/відсутності інфекції нирок та сечовивідних шляхів, оскільки деякі бактерії здатні розщеплювати сечовину, таким чином збільшуючи значення pH сечі.
При нирковому тубулярному ацидозі I типу значення аніонного проміжку в сечі, який розраховують за концентрацією натрію, калію та хлоридів у сечі пацієнта за такою формулою: [Na+] + [K+] – [Cl⁻] — стає позитивним (Arora N., Jefferson J.A., 2024).
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): лікування
![](https://api.compendium.com.ua/wp/wp-content/uploads/2024/05/07708870780870780780-300x240.jpg)
Терапія при нирковому тубулярному ацидозі I типу полягає в пероральному прийомі всередину бікарбонату натрію в дозі 84–168 мг/кг маси тіла/добу (1–2 мекв/кг маси тіла/добу) для корекції метаболічного ацидозу.
Для корекції стану гіпокаліємії пацієнту необхідно вживати біологічно активні добавки та препарати, які містять калій (Li J., 2022).
Нирковий тубулярний ацидоз I типу (дистальний): профілактика
Попередження розвитку нефрокальцинозу та нефролітіазу є основною метою профілактики при нирковому тубулярному ацидозі I типу.